JEDINI ČOVEK KOJI JE TITU LUPIO ŠAKOM O STO I PONIZIO GA OVIM REČIMA: Umro je pod oklonostima koje su i danas MISTERIJA
Jedini čovek koji je protivio Titu poginuo je pod misterioznim okolnostima!
![JEDINI ČOVEK KOJI JE TITU LUPIO ŠAKOM O STO I PONIZIO GA OVIM REČIMA: Umro je pod oklonostima koje su i danas MISTERIJA](/data/images/2022-08-01/33801_alo01-alo-arhiva-alo_f.jpg?timestamp=1721080800)
I danas se priča o neustrašivosti i hrabrosti Slobodana Penezića Krcuna! To je bio čovek koji je jedini mogao Titu da kaže odsečno "ne" i da lupi šakom o sto. I jedna od retkih koji se za vreme Brozove Jugoslavije mogao pohvaliti neverovatnim kontroverzama u biografiji.
Nemilosrdni mač revolucije i nežni otac, osnivač zloglasnog Odeljenja za zaštitu naroda u Srbiji, boem, vojnik i emotivac, komunista i pomalo nacionalista. Sve je to bio čuveni Krcun! Uvek na strani Srbije.
![slobodan penezić krcun](/data/images/2024-07-16/94386_263015-slobodanpenezickrcun-ff_f.jpg?t=1721159797)
Pogibija pod velom misterija
Naime, Krcun je poginuo i saobraćajnoj nesreći na Ibarskoj magistrali u Šopiću kod Lazarevca 6. novembra 1964. godine. Otkako se tragedija desila, pojavile su se glasine da se nije radilo o nesreći. Iako su glasine postajale sve jače, nikada nisu dokazane, ali se mogu čuti i skoro šest decenija kasnije. Smatralo se da je njegovo ubistvo naručio večiti predsednik Josip Broz Tito, a razlog je bio Penezićeva otvorena privrženost Srbima.
Možda vas zanima:
![POSLEDNJE TITOVE REČI: Pred smrt mu amputirali nogu](/data/images/2023-02-27/47578_titousvedskoj_f.jpg)
POSLEDNJE TITOVE REČI: Pred smrt mu amputirali nogu
Borba za život Tita trajala ne nekoliko mesec, tokom nje mu je amputirana i noga, a poslednje dane proveo je u komi iz koje se, zapravo, nikada nije probudio.
!["OH NE, SAMO NE TO" Tito jednu namirnicu nije želeo da jede](/data/images/2023-02-27/47578_titousvedskoj_f.jpg)
"OH NE, SAMO NE TO" Tito jednu namirnicu nije želeo da jede
Iako se opuštao uz viski i pušio cigare iz Havane, kad je hrana bila u pitanju, nije bio posebno izbirljiv.
Možda vas zanima:
![POSLEDNJE TITOVE REČI: Pred smrt mu amputirali nogu](/data/images/2023-02-27/47578_titousvedskoj_f.jpg)
POSLEDNJE TITOVE REČI: Pred smrt mu amputirali nogu
Borba za život Tita trajala ne nekoliko mesec, tokom nje mu je amputirana i noga, a poslednje dane proveo je u komi iz koje se, zapravo, nikada nije probudio.
!["OH NE, SAMO NE TO" Tito jednu namirnicu nije želeo da jede](/data/images/2023-02-27/47578_titousvedskoj_f.jpg)
"OH NE, SAMO NE TO" Tito jednu namirnicu nije želeo da jede
Iako se opuštao uz viski i pušio cigare iz Havane, kad je hrana bila u pitanju, nije bio posebno izbirljiv.
Možda vas zanima:
![POSLEDNJE TITOVE REČI: Pred smrt mu amputirali nogu](/data/images/2023-02-27/47578_titousvedskoj_f.jpg)
POSLEDNJE TITOVE REČI: Pred smrt mu amputirali nogu
Borba za život Tita trajala ne nekoliko mesec, tokom nje mu je amputirana i noga, a poslednje dane proveo je u komi iz koje se, zapravo, nikada nije probudio.
!["OH NE, SAMO NE TO" Tito jednu namirnicu nije želeo da jede](/data/images/2023-02-27/47578_titousvedskoj_f.jpg)
"OH NE, SAMO NE TO" Tito jednu namirnicu nije želeo da jede
Iako se opuštao uz viski i pušio cigare iz Havane, kad je hrana bila u pitanju, nije bio posebno izbirljiv.
Možda vas zanima:
![POSLEDNJE TITOVE REČI: Pred smrt mu amputirali nogu](/data/images/2023-02-27/47578_titousvedskoj_f.jpg)
POSLEDNJE TITOVE REČI: Pred smrt mu amputirali nogu
Borba za život Tita trajala ne nekoliko mesec, tokom nje mu je amputirana i noga, a poslednje dane proveo je u komi iz koje se, zapravo, nikada nije probudio.
!["OH NE, SAMO NE TO" Tito jednu namirnicu nije želeo da jede](/data/images/2023-02-27/47578_titousvedskoj_f.jpg)
"OH NE, SAMO NE TO" Tito jednu namirnicu nije želeo da jede
Iako se opuštao uz viski i pušio cigare iz Havane, kad je hrana bila u pitanju, nije bio posebno izbirljiv.
Oni hrabriji prepričavali su vic u kojem Tito, kada mu je saopšteno da je Krcun poginuo, pogledao na sat i rekeo:"U, majku mu, već je pola jedan?!"
Nikada nije odstupao od svojjih stavova
Po mišljenju mnogih stručnjaka, imao je orelo hrabrosti.
- Krcun je neko kome su ispevane pesme, a kasnije u savremenim uslovima, bio je primer pravog policajca, imao oreol hrabrosti. U tim nacionalnim svojatanjima bilo je tvrdnji da je bio jedini Srbin koji je mogao i smeo Titu da lupi rukom o sto, u to nisam baš siguran, ali je svakako bio vrlo blizak najvišoj nomenklaturi - rekao je profesor fakulteta za diplomatiju i bezbednost Radojica Lazić za BBC.
Kako je izgledala Krcunova bliska saradnja sa Titom?
Krcun je u ratu bio partizanski komesar i osnivač srpske bezbednosne službe, a zatim ministar policije, potpredsednik, a potom i predsednik srpske Vlade. Životni put Penezića je danas bitan, jer kroz njega možemo sagledati jedno od lica Srbije u Drugom svetskom ratu, ali i posle, tokom formiranja takozvane Titove Jugoslavije.
- Prek i osion, `hleb i otrov revolucije`, čovek koji je kao ministar unutrašnjih poslova umeo da zanoći u zatvoru među zatvorenicima, predan Josipu Brozu i onome što je on u njegovim očima predstavljao, do kraja. U arhivskoj građi koju čuva užički Arhiv otkriva se kao nežan, brižan supružnik. U javnosti vatren, u privatnom životu blag i posvećen - , ocenjuje Željko Marković, direktor Istorijskog arhiva u Užicu za BBC.
Krcun je imao značajnu ulogu u likvidacijama ostataka kvislinških formacija i četničkih snaga, gušenju pobuna, kao i kasnije, u obračunu sa pristalicama Informbiroa, kao prvi čovek Ozne, a kasnije i Ministarstva unutrašnjih poslova Srbije.
Dva pokreta otpora - četnički i partizanski - borili su se i ubijali međusobno tokom Drugogo svetskog rata, sa druge strane ratovali su i sa Nemcima! Saveznici od 1943. godine staju na stranu partizanskog pokreta, što je važna podrška za njihovu konačnu pobedu na prostoru bivše Jugoslavije.
- Istoriju najčešće pišu pobednici i da se razumemo, partizani su na kraju rata imali obavezu da se razračunaju sa ogromnim bandama koje su bile odmetnute po šumama, uključujući sve ostalo što se dešavalo po drugim republikama - kaže Lazić.
Kada je počeo Drugi svetski rat, Penezić je imao 22, a Tito 48 godina.
- Čitavu generaciju srpskih momčića zanela je ideja ravnopravnosti i pravde, a odista, poteklo je mnogo krvi i Titovih sledbenika i Titovih protivnika. I jednih i drugih, najviše Srba, i to je naša nacionalna tragedija. Krcuna posmatram u kontekstu te tragedije, u ulozi počinioca, ali i žrtve, u jednom širem filozofskom kontekstu - navodi Marković.
A ko je zapravo bio Krcun?
Sa samo 19 godina mladi Užičanin i brucoš Poljoprivrednog fakultet pridružio revolucionarnom komunističkom pokretu, kao i brojni njegovi vršnjaci. Bio je željan pravde, te je zbog učešća na demonstracijama povodom šestomesečnog pomena patrijarhu Varnavi uhapšen 1937. godine. Interesantna je činjenica da će dve decenije kasnije baš on učestvovati u proglašavanju poglavara Srpske pravoslavne crkve, patrijarha Germana, kao ministar policije.
Sudbina se sa njim često znala poigrati
Kako sam piše u životopisu objavljenom u knjizi „Glasnost ćutanja", pokretu otpora je pomagao tako što je kod sebe krio brošure, nekad čak i u rupi od klozeta. Toliko je bio vezan za sve što se dešavalo na Univerzitetu da je na početku raspusta, kada je trebalo da se vrati kući, „plakao kao malo dete".
Već sledeće godine batalio je fakultet, ali i izlaske, i ozbiljno pristupio pokretu - više nego išta želeo je da bude „pošten i čestiti revolucionar". U to vreme već dobija nadimak Krcun, po junaku stripa Krcunu, objavljivanom u tadašnjem satiričnom časopisu Jež, i to ime mu je pomoglo da se krije sve do početka rata. Po drugim tumačenjima, Peneziću su se u toku hoda dodirivala i krckala kolena, pa je to bio razlog za ovaj nadimak.
Svojoj biografiji opisao je sve strahote bombardovanja Beograda, te i pljačku na koju je naišao. Sa kolonom izbeglica krenuo je te noći ka Valjevu, ali su ih usput iz vazduha iz mitraljeza gađali nemački vojnici.
Uz jezive scene stradanja piše i koliko od Prvog svetskog rata nije voleo Nemce, da je rado verovao u izmišljenu priču njegovog brata da su Nemci pobegli iz Srbije 1918. jer se on rodio. Ratni vihor odnosi ga u unutrašnjost Srbije i rodno mesto, a posle pada Užica sa „drugovima" ide dalje, po šumama i gorama.
Bio je na liniji odbrane u mnogim bitkama
Titovu sliku je, navodno, tokom celog rata nosio u unutrašnjem džepu vojničke bluze. Krcun se borio u mnogim bitkama, između ostalih na Sutjesci, ali je istovremeno napredovao i u partijskoj hijerarhiji. Više mu je priličila uniforma, no civilno odelo, pišu biografi.
A onda je u leto 1944, na ostrvu Vis dobio zadatak da formira Odeljenje za zaštitu naroda u Srbiji - Ozna - bezbednosnu kontraobaveštajnu službu nove Jugoslavije. Šef mu je bio Aleksandar Ranković.
Krcun je imao nezaobilaznu ulogu u sistemu masovne represije prema političkim protivnicima, prisutnom prilikom ustoličenja komunističkog režima, ocenjuje istoričar Srđan Cvetković.
Kada govorimo o likvidacijama bez suđenja, o montiranim procesima, o slanju ljudi na Goli otok, ne možemo a da ne govorimo i o Krcunu, koji je u tom periodu bio na čelu republičke Ozne. Ipak bi bilo nepošteno pripisati njemu sve ove zločine, jer su iznad njega bili i Aleksandar Ranković i usko partijsko rukovodstvo i na vrhu piramide sam Tito - izjavio je Cvetković za Danas.
Hapšenje Draže Mihailovića predvodio je Krcun
Prema istorijskim dokumentima, Krcun je kao prvi čovek Ozne za Srbiju bio jedan od rukovodilaca te akcije.Jedno od najznačajnijih hapšenja u novoj Jugoslaviji svakako je bilo hvatanje generala i četničkog komandanta Dragoljuba Mihailovića. Međutim, i ovaj zadatak su pratile kontroverze jer je, po sopstvenom priznanju, Krcun poštovao Mihailovića.
Mihailovića je jugoslovenski sud 1946. godine osudio na smrt zbog izdaje i saradnje sa nacističkom Nemačkom.
- Poštovao ga je kao vojnika i kao rodoljuba, jedino što mu je zamerao je da je bio protiv Tita, a za kralja. I to mu nije mogao ni zaboraviti, niti oprostiti.Ta nemogućnost zaborava i oprosta izrodila je osvetnički nagon - navodi Marković.
U privatnom životu je bio veliki emotivac
Za razliku od slike nemilosrdnog policajca, knjiga „Krcun pisma bez kurira" u kojoj su objavljena pisma razmenjivana sa ženom i decom, otkriva njegovu emotivnu stranu.
U nežnim porukama nije propuštao priliku da njoj i deci prenese ljubav i poljupce. Ipak, žalio je što to nisu „prava ljubavna" pisma - znao je da u takvim prepiskama nema puno diskrecije.
Pričalo se i da Krcun voli alkohol, a to potvrđuju i pisma ženi gde on, u brojnim unutrašnjim razmišljanjima i dilemama, jednom prilikom navodi da bi želeo da prestane da pije i napravi nešto od života.
Bio je pravi otac
Penezićev sin Srđa, reditelj koji je dugo živeo u Americi i tek se nedavno vratio u Srbiju, za oca kaže da je bio upravo to - otac.
- Bio je veoma pažljiv, učio me je da, između ostalog, vozim bicikl i ja to pamtim, a razna mišljenja o njemu - vrlo pozitivna i vrlo negativna, ostavljam tim ljudima. Nadam se da će ih prevazići, jer od njega ne bi trebalo praviti ni kult, ni najgoreg čoveka na svetu, jer je bio čovek od krvi i mesa - naveo je naslednik Penezića.
Bio je deo lista Mladost koji je voleo da popije
Ivan Ivanji, Titov prevodilac i hroničar jugoslovenskog doba, pisao je o Krcunu kao „saradniku" u političkom nedeljniku Mladost koji je izlazio 1950-ih. Penezić je tada na mestu ministra policije, a kasnije premijera Srbije, a Ivanji ga u Vremenu opisuje kao „tragičnu ličnost".
„I da odmah kažem: Krcun nije bio nikakav cenzor, nego veoma koristan saradnik, jer je uprkos neverovatnoj količini alkohola koju je trošio - nisam više nikoga u životu sreo ko je tako brzo tako mnogo pio - imao još uvek fenomenalno pamćenje - piše Ivan i dodaje:
- Na osnovu sitnih detalja - šala oko vrata, olovke na stolu, nekog lica u pozadini, pejzaža - tumačio je fotografije bez ikakvih beleški u pozadini, prepoznavao ko je ko i kada je otprilike snimljena.
Razlaz sa Titom: "Stari, sve ti je dobro, samo šteta što nisi Srbin!"
Krcun je najviše sarađivao sa Aleksandrom Rankovićem, što je vuklo korene iz rata, a i po prirodi poslova koje su obavljali u novoj državi.
- Prema političarima iz drugih republika umeo je da bude oštar na jeziku, a pod njegove britke opaske naletala je i ličnost Josipa Broza. Zna se vrlo dobro da mu je jednom odbrusio: `Stari sve ti je dobro, samo šteta što nisi Srbin`", podseća Marković.
I istče da je i sam Penezić u jednom momentu osetio da je bio iskorišćen i izdan".
- Kada politički sazreva, naročito šezdesetih godina prošlog stoleća, shvata da se sudbina Srbije mora krojiti u Srbiji, ali ne van jugoslovenskog konteksta. To je jako važno kao pouka. Međutim, kako kaže naš narod: 'Nije mu se dalo', a dodajem da ni on mnogima nije dopuštao - ocenjuje Marković.
Poslednji susret Tita i Krcuna
On se navodno odigrao krajem 1963, godinu pre Krcunove smrti, kada je Tito njega i Rankovića pozvao na Brione. Penezić je navodno Brozu rekao da je nekorektan prema Srbima poslednjih godina, da ih udaljava od sebe i upitao kako to da su mu sumnjivi svi Srbi, istaknuti ratni komandanti.
- Tito se, prema svedočenjima, naljutio i hteo da se udalji, a Krcun mu je dobacio: „Jedino ne znam kad će doći red na nas dvojicu", misleći na sebe i Rankovića - opisuje istoričar Venceslav Glišić.
Krcunova smrt do danas nije razjašnjena
Prema zvaničnoj verziji, Krcun je pred polazak na partijsku konferenciju u Užicu dobio novi automobil. Usput ih je uhvatio pljusak i zbog blata na putu, auto je proklizao, a vozač Milorad Lomić izgubio kontrolu. Auto se kretao brzinom od 130 kilometara na sat, sletelo s puta i udarilo u drvo, piše BBC.
Sa Krcunom je poginuo i njegov dugogodišnji saborac Svetolik Lazarević Laza, a u automobilu je bila i Olga Živković. Posle vesti o nesreći, počele su da kruže priče da je Krcun ubijen. Tito je, navodno, tu tezu podržao, rekao je Srđa Penezić u jednom intervjuu.
Posle Krcunove smrti, zazvonio je kućni telefon i neko se predstavio kao da zove iz „kabineta maršala Tita". Tada 12-godišnjak, Srđa je mislio je da se radi o neslanoj šali, ali je njegova majka uzela slušalicu i nastavila razgovor. Nekoliko dana kasnije je otišla na sastanak kod Tita, što će Srđa saznati mnogo godina kasnije od književnika Dobrice Ćosića u Njujorku.
„Dobrica mi je tad rekao da mu je majka pričala da je ta poseta Titu bila bukvalno da ga ona pita da li ima neke istine u tome da je moj otac ubijen. Drugim rečima, ona je to govorkanje uzimala dovoljno ozbiljno - ispričao je Penezić mlađi 2016. godine.
Usledio je neočekivan Titov odgovor.
- Zanimljiv je Titov odgovor, koji je sigurno lažan jer je bio veliki manipulator, on je rekao `Jeste, ubio ga je Ranković` i moja majka je shvatila da je to neistina - dodao je Srđa Penezić.
Tito nije bio na sahrani tadašnjeg srpskog premijera, već je tog dana primio holivudskog glumca Kirka Daglasa. A porodici Penezić je poslat telegram saučešća.
![Aleksa Šantić](/data/images/2024-09-07/99803_pixlr-20240907111336999-copy-900x600_f.jpg)
VERA IH JE RAZDVOJILA: Aleksa Šantić je voleo Hrvaticu, majka ga je zaklela strašnom kletvom preko koje nije mogao
Aleksa Šantić, jedan od najpoznatijih srpskih pesnika, bio je ne samo majstor poezije već i romantičar čiji je ljubavni život bio ispunjen nesrećama.
![šopi](/data/images/2024-09-07/99788_pixlr-20240907092516049-copy-900x600_f.jpg)
MALO KO ZNA: Svi rado jedemo šopsku salatu, a evo ko su Šopi i koliko ih ima
Šopska salata je omiljeni dodatak mnogim jelima na Balkanu, poznata po jednostavnosti i svežini. Spoj paradajza, krastavca, paprike, luka i narendanog sira osvaja sve generacije. Dok uživamo u njoj, retko se zapitamo po kome je dobila ime.
![tesla](/data/images/2022-12-16/42232_screenshot-6_f.png)
TESLINO KRŠTENO IME NIJE BILO NIKOLA: Ovako se, zapravo, zvao naš veliki naučnik!
Jedan detalj iz Tesline biografije je svima promakao
![Pre i posle ove princeze, nijedna žena u Srbiji se nije tako zvala: Bila je ćerka velikog vladara, a ostala zaboravljena](/data/images/2023-01-28/45181_154073-loza-nemanjica-decani-d-3-3-ff_f.jpg)
Pre i posle ove princeze, nijedna žena u Srbiji se nije tako zvala: Bila je ćerka velikog vladara, a ostala zaboravljena
Posle nje, nijedna Srpkinja nije nosila ovo ime, a istorija je potpuno zaboravila.
![krava](/data/images/2024-02-16/77497_1707926078tele-krava-2024_f.jpg)
NEVEROVATNI NAZIVI ZGRADA: U ovom gradu se ljudi nalaze od "Šarulje" do "Teleta"
Užice je grad poznat po mnogo čemu, a jedno od njegovih najšarmantnijih obeležja su nadimci koje su Užičani dali svojim zgradama.
Komentari(0)